Kuntien tukimuodot liikunta- ja urheiluseuroille ja liikunta-alan yhdistyksille kaikille avoimen liikunnan toteuttamiseksi
Authors
Date
2019Copyright
This publication is copyrighted. You may download, display and print it for Your own personal use. Commercial use is prohibited.
Yhdenvertaisuus ja tasa-arvo ovat viime vuosina nousseet tärkeiksi teemoiksi niin valtionhallinnossa kuin liikunta- ja urheilujärjestöissä. Teemojen toteutumista on ryhdytty tutkimaan sekä edistämään entistä järjestelmällisemmin julkisella, yksityisellä ja kolmannella sektorilla. Kehityksen merkittävinä taustatekijöinä voidaan pitää yhdenvertaisuuslain (1325/2014) sekä liikuntalain (390/2015) uudistamista.
Tässä tutkimuksessa tarkastelen, miten kunnat tukevat kansalaissektorin liikunta- ja urheiluseuroja sekä liikunta-alan yhdistyksiä kaikille avoimen liikunnan ja erityisryhmätoiminnan toteuttamisessa. Tukimuotojen ohella hahmotan seurojen ja yhdistysten toiveita tuen suhteen. Samanaikaisesti tarkoituksenani on tuoda esiin lisää tietoa kuntien, seurojen sekä yhdistysten välisestä yhteistyöstä ja samalla edistää yhdenvertaisuutta ja tasa-arvoisuutta liikunnan harrastamisessa.
Kyseessä on kvantitatiivinen survey-tutkimus. Tutkimusjoukko koostuu Suomen Vammaisurheilu- ja liikunta VAU ry:n ”Löydä oma seura” -palvelusta löytyvistä liikunta- ja urheiluseuroista ja liikunta-alan yhdistyksistä. Hankin tutkimusaineiston käyttämällä tätä tutkimusta varten laadittua kyselylomaketta. Kyselyyn vastasi yhteensä 119 seuran tai yhdistyksen työntekijää 42 eri paikkakunnalta. Analysoin tuloksia tilastollisin menetelmin.
Tulokset osoittavat, että 45 prosenttia kunnista tukee seuroja ja yhdistyksiä erityisryhmätoiminnan tai kaikille avoimen liikunnan toteuttamisessa. Kuntien sisällä sekä kuntien välillä oli eroja tuen tarjoamisessa ja tukimuodoissa. Ne seurat ja yhdistykset, jotka saivat tukea, olivat pääasiassa tyytyväisiä kunnan tarjoamaan tukeen. Eniten kaivattiin apua harrastus- ja tilamaksuissa, tiedottamisessa ja markkinoinnissa.
Tulokset viittaavat siihen, että kuntien, seurojen ja yhdistysten välinen yhteistyö ei ole kovin systemaattista. Jatkossa olisi hyvä tutkia, miten yhteistyömuotoja voisi kehittää, jotta kaikille avoin liikunta ja erityisryhmätoiminta yleistyisivät kansalaissektorin liikunta- ja urheiluseuroissa ja liikunta-alan yhdistyksissä ja siten otettaisiin askelia kohti yhdenvertaisempaa liikuntakulttuuria.
...
![showless](/themes/JYX2//images/showless.png)
![showmore](/themes/JYX2//images/showmore.png)
Keywords
Metadata
Show full item recordCollections
- Pro gradu -tutkielmat [28992]
Related items
Showing items with similar title or keywords.
-
Inkluusion nosteet ja esteet liikuntakulttuurissa : tavoitteena kaikille avoin liikunnallinen iltapäivätoiminta
Saari, Aija (Jyväskylän yliopisto, 2011) -
Koululiikuntaa kaikille!
Pikkupeura, Vilma; Lindeman, Anni; Huovinen, Terhi (Liikuntatieteellinen seura, 2023)Opettajat tarvitsevat osaamista liikunnan kolmiportaiseen tukeen ja soveltamiseen erilaisille liikkujille. Koululiikuntaa kaikille -täydennyskoulutus tarjoaa opettajille keinoja toteuttaa soveltavaa liikuntaa. -
Toimintarajoitteita kokevien nuorten liikunta- ja urheiluseura-aktiivisuus sekä istumisen määrä
Ng, Kwok; Rintala, Pauli; Saari, Aija; Leppä, Niko; Kokko, Sami (Liikuntatieteellinen seura, 2018)Vammaisista henkilöistä puhutaan usein yhtenäisenä ryhmänä ikään kuin vamma olisi kaikilla samanlainen tai sen vaikutukset toimintakykyyn samankaltaiset. Vaikka erilaisten vammojen ja pitkäaikaissairauksien tiedetään ... -
”Näyttää siltä, että meillä on Suomessa kilpaurheilun rinnalle kohoamassa joka miehen ja naisen kuntourheilu” : kuntoliikuntaa ja kilpaurheilua koskevat diskurssit Stadion-lehdessä 1963– 1980
Poso, Eetu (2023)Yksi suomalaisen liikuntakulttuurin merkittävimmistä murroksista tapahtui 1960-luvulla, kun kuntoliikunta kasvatti suosiotaan. Kilpaurheiluvoittoinen liikuntaelämä sai rinnalleen terveyttä ja hyvinvointia kohottavan ... -
Yhdenvertaisuuden todellisuus ja harhat
Rintala, Pauli (Liikuntatieteellinen seura, 2022)Suuri määrä ihmisiä on vammaisuuden vuoksi yhä yhteiskuntien marginaalissa.